Homosexuálové a rovnoprávnost

Nejstarším známým rozdělením společnosti, o kterém víme, je dělení na dvě "frátrie". Již v nejstarším dávnověku, před mnoha tisíci let, se začaly kmeny přírodních národů dělit na dvě skupiny, na mužskou a ženskou část, a to nikoli podle pohlaví těla, ale podle "polarity". Příslušníci jedné skupiny směli mít pohlavní styky pouze s příslušníky skupiny opačné - opět, bez ohledu na pohlaví těla. Cílem bylo zabránit "polaritní homosexualitě", tedy tomu, aby se stýkali jedinci se stejnou polaritou. Pokud šlo o homosexualitu po fyzické stránce, ta se nebrala tak vážně. Skutečnost, že to, jak se někdo cítí, za co sám sebe považuje, nemusí být v souladu s pohlavím jeho těla, byla známa od nepaměti a byl na to brán zřetel.

Pokud však jde o rovnoprávnost homosexuálů s heterosexuály, nějaké rysy rovnoprávnosti můžeme spatřovat ještě tak v době, kdy byly trestné jak potraty, tak homosexualita. Legalizací homosexuality byla tato rovnoprávnost narušena. Heterosexuální ženy totiž na rozdíl od homosexuálních riskují otěhotnění a následné placení vysokých pokut spojených s provedením přerušení těhotenství. Dříve riskovaly ponižující výslech před komisí, v mnoha zemích, například v Chile, dodnes riskují vězení. Muži zase riskují, že budou označeni za otce, potahováni před soudy a vydíráni. Nic z toho se samozřejmě homosexuálů netýká.

Jak jsem vyrozuměl, hlavním důvodem prosazovaného registrovaného partnerství je, aby mohl jeden partner po druhém dědit.
Nedomnívám se, že by bylo zrovna šťastné něco takového řešit speciálním zákonem týkajícím se úzké skupiny obyvatel. Myslím, že by se dala věc vyřešit daleko elegantněji změnou dědického zákona a zrušením dědické a darovací daně. Tedy daleko větší volností disponovat svým majetkem, jak za života, tak po smrti - závětí, a to bez ohledu na to, jakého sexuálního zaměření kdo je.
Podobně je možné změnou dalších zákonů a vyhlášek rozšířit i další výhody, které se dosud týkají jen partnerů žijících v manželství, i na partnery v manželství nežijící.

Nevím, proč bychom měli společnost rozdělovat na skupinu občanů žijících v registrovaném partnerství a požívajících všech výhod manželství, avšak ne jeho nevýhod (nechtěného rodičovství, rizika soudního nařízení žít dále s někým, koho už nechtějí ani vidět), dále skupinu těch, kteří si zvolili přijímat jak výhody manželství, tak jeho nevýhody, a nakonec ty, kteří se pro nevýhody manželství dobrovolně všech výhod vzdávají.
Nechápu, proč by se měli homosexuálové vydělovat ze společnosti tím, že budou pro sebe požadovat práva, která řada heterosexuálů nemá. - Rozhodně to neodpovídá mé představě o rovnoprávné společnosti.

Plná rovnoprávnost je ovšem možná pouze za předpokladu plného práva na bezplatnou antikoncepci a práva na bezplatné přerušení těhotenství.
A také uzákoněním, že nikdo nemůže být prohlášen za otce, pokud s tím sám předem nesouhlasí.

Domnívám se, že v dnešní době je tolerance vůči homosexuálům značná, a pokud budou ochotni bojovat za občanská práva všeobecně - tedy i za plnou legalizaci heterosexuality, heterosexuálové na oplátku zase podpoří je.
Pokud však budou chtít výhody jenom pro sebe a pro nikoho jiného, tak pak, jak se říká v jedné pohádce: "Sama sobě navařila, sama sobě rady dej."

jk