Další fašizace společnosti

Pseudoministr práce a sociálních věcí se rozhodl od příštího roku zcela zrušit veškeré sociální dávky, a pod nacistickým heslem rodina je základ státu naložit veškeré náklady na příbuzné. Když se někdo ocitne bez prostředků, budou jej živit nejprve bližší příbuzní, pak vzdálenější a vzdálenější, až nakonec i tak vzdálení, že to překoná i nacistické zákony o „čistotě krve“ a biblické proklínání do ixtého kolene.
Dokonce mu ani nevadí, že to jde poněkud proti směru vývoje, protože širší rodina již byla z důvodu, aby bylo možno lidi snáze ovládat, dávno zlikvidována, a nahrazena rodinou nukleární. Osobně říkám rodinou atomovou, protože název pak vyjadřuje i skutečnost, že se jedná o rodinu „atomového věku“. ...Takže nakonec budou možná platit i příbuzní tak vzdálení, že daného člověka ani nikdy v životě neviděli.
A samozřejmě chce pro tyto potřeby oprášit i trojského koně v podobě názvu rozvod pro rozluku, vneseného do našeho právního řádu po roce 1948 patrně církví. Toho bylo po roce 1989 zneužito, rozluky byly prohlášeny za pouhé rozvody a všechna dříve rozloučená manželství zpětně obnovena. Stali jsme se jedinou zemí na světě, kde je manželství opravdu a naprosto nerozlučitelné - protože náš právní stát již rozluku nezná - a na základě toho vznikla vyživovací povinnost vůči, navzdory tomu, že lidé říkají „bývalým“, podle nových zákonů stále platným partnerům. A opět mu nevadí, jak je tento zákon zdiskreditovaný, protože v praxi často vypadá tak, že se rozvedeným alkoholikům útrata nepíše „na futro“, ale na účet „bývalé“ manželky.
Tyto zrůdnosti se obhajují tím, že to prý není nic nového, že prý všechno tohle bylo možné již podle zákona z roku 1963. Prostě nebylo, protože tehdy by každý, kdo by se chtěl nechat vyživovat, šel okamžitě sedět.

Samozřejmě, že nejde o žádné úspory ve státním rozpočtu. Veškeré sociální dávky představují částku kolem 40 miliard Kč ročně. Co to je dnes, v době, kdy se i podle oficiálních odhadů ze státního rozpočtu ročně rozkrade kolem 100 miliard Kč - a není žádná vůle snažit se tuto částku snížit? Dnes, kdy už vůbec neexistuje žádná vůle regulovat nepřiměřené zisky monopolních firem či ceny elektřiny, vody, bankovních poplatků aj., které je umožňují? Zisky těchto firem jistě přesahují 500 miliard Kč ročně.
A také v době, kdy už vůbec není žádná vůle prosadit povinnost dokazování původu velkých majetků. Prý ten, kdo to chce, závidí. V tomto případě ale výjimečně o v našem národě tak rozšířenou závist nejde. Jen o to, že každý, kdo tu po roce 1989 žil, ví velice dobře, že majetek nad 10 miliónů Kč prostě nikdo legálně získat nemohl.
O zabavení majetku bohatým dnes v zahraničí nesní zdaleka jen levičáci, ale i velmi pravicoví američtí autoři. Závidí, jak v Rusku poté, co Putin sebral nakradené majetky miliardářům, stoupla životní úroveň na pětinásobek, a vidí v tom lék na americkou ekonomickou krizi. Patrně i u nás bychom se tak mohli dostat na předlistopadovou úroveň, kdy byly příjmy oproti dnešku pětinásobné.
(Počítáno podle životních nákladů, a uznávám, velmi subjektivně - podle nákladů někoho, kdo žije podobně jako já. Poměr růstu těchto nákladů se může lišit až stonásobně: nájmy a cena vody vzrostly zhruba sedmdesátinásobně, a tak tomu, kdo bydlí a myje se, vzrostly životní náklady poněkud víc než bezdomovci, který nebydlí, nemyje se, a pije krabicové víno, které je nejen levnější, ale i lepší, než byl kdysi, nevím z jakého důvodu tak vyhlášený Pražský výběr.)

Jde o naprosté rozdělení společnosti na vládnoucí lůzu, kde to bude stále chodit tak, že se nikdy nikdo bez prostředků neocitne, protože mu ostatní vždy přihrají nějaké teplé místečko či plné korýtko, a na normální obyvatelstvo, kde, když se někdo ocitne bez prostředků, stane se bezdomovcem „i s celou rodinou“, čímž je myšleno široké příbuzenstvo. Všichni postupně přijdou o veškeré příjmy přesahující životní minimum, v důsledku toho o veškerý majetek, a nakonec i o život. Nevím, jaké číslo se uvádí dnes, ale dříve platilo, že bezdomovec přežije na ulici v průměru čtyři roky.
Jde o to, aby daně byly čistým ziskem, aby nadále nepodléhaly nějaké „dani“ v podobě toho, že se z nich stále ještě musí část vracet jako sociální dávky, nebo do školství či do zdravotnictví... To, že „stát“, který spočívá v tom, že určitá skupina vybírá daně, které používá výlučně pro svoje účely, není žádný stát, dnes sice dochází stále více lidem, zatím to ale nevypadá, že by měli moc na tom něco změnit.
...Koho to postihne nejvíc? Myslím, že každému dochází, že se jedná hlavně o „konečné řešení“ střední vrstvy.

16. února 2011  ▓
Jan Kristek